A FOST ODATĂ ÎN AMERICA...
Unde e? Unde se ascunde?
Nu știu.
De ieri îl caut.
Te întreb pentru ultima oară.
Unde e el?
Nu știu.
Ce aveți de gând să faceți?
- Stai aici, poate apare șobolanul. - Bine.
Pe cine protejezi, dobitocule?
Un turnător care-și vinde proprii prieteni?
Erau și prietenii tăi.
Am înțeles. Vrei să sfârșești la fel ca nenorocita aia?
La... localul lui Chan Lao. Teatrul chinezesc.
Stai aici cu butoiul ăsta mizerabil.
Noodles!
Ușurel...
Ieși pe aici. Grăbește-te. Cobori în Mott Street. Pleacă!
Noodles!
Dezleagă-mă!
Nu, rămâi așa.
Stai așa. Vreau ca ei să știe că eu am făcut-o.
Unde mergi?
- Mă duc s-o iau pe Eve. - Nu te duce!
De ce?
Au fost deja acolo.
Ai nevoie de ceva?
Bani?
- Am mai mulți decât îmi trebuie. - Acum sunt toți ai tăi.
În ce direcție?
Domnule, unde vreți să mergeți?
Oriunde, cu primul autobuz.
Buffalo?
Un bilet dus.
Costă 1,20 dolari.
- Vreau să închiriez o mașină. - Completați formularul, vă rog.
Noodles.
Ți-am adus cheia înapoi.
Închide ușa.
Când te-ai întors?
În seara asta.
De ce?
M-au contactat.
- Cine? - M-am gândit că tu ai putea să știi.
Eu? Nu mai știu nimic despre nimeni.
- Îmi oferi ceva de băut? - Da, sigur. Scuză-mă. Ia loc.
Cine e Robert Williams?
Eu sunt.
"Dorim să vă informăm, ca urmare a vânzării Cimitirului Evreiesc..."
Da, Sinagoga a trimis aceste scrisori în caz că vrei să-i muți pe cei iubiți.
Am primit una asemănătoare în legătură cu tata.
Dar pe aceasta n-a trimis-o Sinagoga.
Am primit-o săptămâna trecută.
Rabinul mi-a spus că a trimis scrisorile acum opt luni.
Da, așa e. Cam atunci am primit-o și eu pe-a mea.
- Și ce ți-a mai spus rabinul? - A spus că am avut noroc.
Pentru mormintele lui Philip Stern, Maximilian Bercovicz și
Patrick Goldberg, se făcuseră deja aranjamentele.
Și se află deja într-un cimitir elegant în Riverdale.
Ce înseamnă toate astea?
Înseamnă că: "Dragă Noodles, chiar dacă te-ai ascuns
în fundul pământului, noi tot te-am găsit.
"Știm unde ești."
Asta înseamnă: "Pregătește-te".
Pentru ce?
Ăsta e lucrul pe care nu l-au spus.
Ce părere ai?
Cred că răspunsul se află aici. De-asta m-am întors.
Am mutat toate lucrurile aici.
A trebuit să vând casa și camera din spate.
Știi, m-am tot gândit că poate tu ți-ai însușit milionul de dolari.
Dar acum știu că te descurci cu banii mai rău ca niciodată.
- Am crezut că tu ai luat banii. - Greșit. Servieta era goală.
Atunci cine a luat banii?
Asta mă tot întreb și eu de 35 de ani.
Dacă te deranjează, pot dormi aici.
- Îți ofer camera mea. - Nu.
- Ce mai face sora ta? - N-am văzut-o de ani de zile.
Acum e o mare vedetă.
Ar fi trebuit să ne dăm seama, nu?
Învingătorii se cunosc de la început.
Întotdeauna îi recunoști pe învingători și pe învinși.
Cine ar fi mizat ceva pe tine?
Eu aș fi mizat absolut totul pe tine.
Și ai fi pierdut.
- Ai să reușești tu. Noapte bună. - Noapte bună, Moe. Mulțumesc.
Ce-ai făcut toți anii ăștia?
M-am culcat devreme.
Deborah, tata spune că ar trebui să ne ajuți.
- Nu. - Avem o mulțime de clienți.
- Nu ne descurcăm singuri. - De ce nu?
Eu merg la lecțiile de dicție.
Ar fi bine să dai cu insecticid la toaletă. Am văzut un gândac acolo.
Scuze.
Scuză-mă, nu pot veni astăzi.
- Ne vedem mâine. - Bine. Pa!
Scuză-mă!
Noodles!
- Bugsy are de lucru pentru noi. - Grăbește-te. Nu ne așteaptă.
Pe cine numești tu gândac?
Ce altceva ești tu? Ești murdar, îmi provoci greață.
Te cațări pe zidurile toaletei ca un gândac. Deci, ce ești?
Dă-mi drumul!
Îți fac greață, nu?
Atunci cum se face că te-ai dezbrăcat în fața mea?
Un gândac.
Uită-te la tine, David Aaronson!
Dacă nu mă lasă în pace, am să-i dau ceea ce merită.
- Ce vrea Bugsy? - Trebuie să trezim un mort în păpușoi.
Nenorocitul de la chioșcul de ziare a uitat să plătească.
Poftim banii, domnule!
Ia privește!
Hai, băieți!
Hai odată! Hotărăște-te!
- Noodles, să luăm dolarul! - Da.
Luați-o din loc.
Acesta.
Sam, ne vedem joia viitoare.
Ăsta.
Ați înnebunit?
Bugsy a spus că putem lua dolarul sau putem jefui un bețiv.
Dar nu e încă beat.
Așteptăm.
Jefuiește-l tu pe cel de acolo.
Ce-am mai putea lua? Și-a băut toți banii.
Saltă-l pe bețivul acela!
Haina.
Uite încă un nenorocit de copoi.
- Trebuia să fi luat dolarul! - Am fi putut lua zece...
... chifle cu mac umplute cu carne de vită.
Vagonul o să ne ascundă de copoi. Pregătiți-vă!
Acum! Aruncă-ți haina peste el!
Domnule, vă e rău?
O să fiți în ordine. Haideți, să vă ajut!
Așa, urcați-vă! Sunteți mai rău decât unchiul meu Nathan.
De ce vă place să vă îmbătați?
Nici nu mai poți să mergi. Te duc eu acasă.
Pornește, mamă!
Oprește-te aici!
Hei, cu tine vorbesc!
Ce naiba faceți aici, copii?
Ce facem noi aici?
Întreținem relații sexuale.
Chiar așa. E vreo lege care să interzică asta?
Aveți un bănuț de dat... la patru bieți orfani...
Plecați de aici. Dispăreți!
Plecați de aici!
Să nu vă mai întoarceți. Să nu vă mai văd aici. Ați înțeles?
Trec să te iau mai târziu.
Întâi mă duc la toaletă.
Bătrânul meu se roagă și maică-mea plânge.
Lumina s-a întrerupt. De ce naiba să mă mai duc acasă?
Cel puțin aici pot să citesc.
- Unde crezi că te duci? - Mamă, nu te enerva.
Mai ai de lucru.
Mă întorc imediat, mamă. Trebuie să merg la toaletă.
Bună, Peggy.
Puteai să închizi ușa!
Nu-ți place?
Am văzut și mai grozave.
- Ai văzut multe? - Tu câte ai văzut?
Îți spun eu câte. Niciuna.
Arată-mi-o pe a ta!
Nu faci nimic, doar te uiți!
Peggy, eu...
- Îți place, nu? - Gratis nu-mi place.
Îmi aduci o șarlotă cu frișcă, apoi faci tot ce vrei.
Ți-o aduc mâine.
- Ți-o aduc mâine, îți promit! - Nu fac nimic pe credit.
Îți promit.
Nu mă mai strânge, că mă scap pe mine.
Ai de gând să ieși?
Hai odată.
Dă-mi șase exemplare.
Dă-ți jos pantalonii și-ți mai fac una.
Adică cum... încă o dată?
E o poveste mai lungă. Uite cât e ceasul. E deja 6:34.
Și trebuie să plec.
Am atâtea de făcut!
Așteaptă o clipă.
Acum e 6:35. Iar eu n-am absolut nimic de făcut.
Stai așa, nemernicule! Fac eu ceva cu timpul tău!
Dacă tot discutăm despre timp, se pare că vei sparge lampa la 6:36.
- De unde l-ai furat? - E al meu.
- Dovedește. - Eu i l-am dat.
Da? Și cine naiba ești tu? De unde vii?
Din Bronx.
Și faci cadou ceasuri?
E unchiul meu.
- Și ție cine ți l-a dat? - Unchiul meu Nathan.
Frățiorul meu.
Spune-i unchiului tău să treacă pe la secție.
- A murit. - Era alcoolic.
În Kishnev, Polonia.
Nu-i mai trebuie. Îl rechiziționez.
Rechi... Ce înseamnă asta?
Furat, de el. La ora 6:37.
Nu uitați, sunt cu ochii pe voi.
Și eu cu ochii pe tine.
Ia-o!
Ia lampa. N-o pot ține!
Cine e el?
Unchiul meu.
Aceea! Cu frișcă.
- Cea de cinci cenți? - Da.
Pentru cea de doi penny, îți face doar muncă manuală.
Asta pot s-o fac și singur.
Nu aceea.
Aceasta.
Ești sigur?
Împacheteaz-o frumos.
Bună dimineața.
- Peggy e acasă? - Face baie.
Grozav. Sunteți așa drăguță să-i spuneți că am venit?
Mamă, încă o găleată cu apă!
Așteaptă.
- Ce dorești? - Eu?
Mama mi-a spus că m-ai căutat.
- Da... nu! Băieții mi-au spus să... - Ce?
Vin altă dată.
Noodles!
- Ai făcut poza? - Cred că s-a mișcat, dar am reușit.
Bravo, secătură! În timpul orelor de serviciu!
De data asta m-ați prins cu pantalonii în vine.
Nu. Te-am prins deasupra unei minore.
Pune asta undeva în siguranță.
E în ordine! Stați așa!
Stai! Oprește-te!
Ce aveți de gând să faceți cu fotografia?
Depinde. Cât e ceasul?
Cred că e timpul să ne recuperăm ceasornicul.
- Bine, băieți. Acum suntem chit. - Pe naiba!
- O să ieși la pensie până atunci. - Bună, băieți.
Ce doriți?
Întâi, o plătești pe Peggy pentru noi.
- S-a făcut. Asta e tot? - Rezolvă tu în timp ce-l lămuresc eu.
Nu-mi vine să cred. E prima oară pentru mine și-mi plătește un polițist!
Și ce altceva mai vreți în schimbul fotografiei ăleia?
Noodles mi-a povestit de un tip Bugsy.
Se pare că e șeful acestui cartier. Mulțumită ție.
Ce vrei să spui?
Vreau să spun că te plătește pentru asta.
Vrei s-o iei mai încet? De ce te grăbești așa? Mai ușor.
Dacă continui așa, o să termini prea repede.
Ce ți-am spus eu? Nu-mi vine să cred.
Deci, de ce te plătește Bugsy? Ce faci pentru el?
Închid ochii din când în când.
De-acum închizi ochii pentru noi.
De ce? Ce aveți de gând?
Îți spune el.
Eu, el, Cockeye și Patsy facem o echipă.
Bugsy o să vă facă una cu pământul. Și nu vreau să dau de necazuri.
O să te descurci și o să-ți ții gura.
Nu vezi și nu auzi nimic. Cum ai făcut și pentru Bugsy.
Nu te enerva. E și mai rău așa. Se poate întâmpla prima oară.
E din cauza lor, care vorbesc acolo.
Vezi că îl deranjezi!
Ne-am înțeles. Poți să pleci.
Vino încoace, iubitule.
Te simți bine?
N-o să mai reușească!
Copilul e aici, dle.
- Sărbători fericite, Deborah. - Sărbători fericite, Derkie.
- Uite-o pe Deborah. - Îmi pare rău că am întârziat.
Tocmai am închis.
Mă gândeam să exersez niște dansuri.
Să nu lași pe nimeni înăuntru.
- Bine, la revedere. - Ne vedem mai târziu.
Dă-te jos de acolo, gândacule.
Discul ăsta e ca un laxativ.
De câte ori îl pun, tu trebuie să mergi la baie.
Ce faci?
Dă-mi ceva de băut.
Am închis. Oamenii cumsecade nu beau în astfel de zile.
- Merg la Sinagogă. - Atunci tu ce cauți aici?
Cineva trebuie să supravegheze locul. Sunt o mulțime de hoți pe aici.
Unul dintre ei ar putea să-ți intre în casă.
Mai ales dacă lași ușa deschisă.
Și aici te poți ruga.
Aici sau la Sinagogă. Pentru Dumnezeu e același lucru.
Vino aici și stai jos.
"Iubitul meu e alb și rumen în obraji."
Pielea lui e ca aurul cel mai de preț.
"Obrajii sunt ca un strat de mirodenii."
Cu toate că nu s-a spălat din decembrie trecut.
"Ochii lui sunt ca cei de porumbei,"
Iar trupul e ca fildeșul strălucitor.
"Picioarele lui sunt ca stâlpii de marmură."
În pantaloni atât de murdari, încât ar putea sta singuri în picioare.
"El este pe de-a-ntregul adorabil".
Dar întotdeauna va fi un prăpădit, deci niciodată nu-mi va fi iubit.
Ce păcat!
E cineva aici.
Nu e nimeni.
E Max.
Deci el era!
Noodles.
Fugi! Te strigă mămica.
- Noodles! - Merg să văd ce vrea.
- Hei! - Da?
- Ești de mult aici? - Nu.
Ai fost înăuntru?
Săruți mizerabil. Te-am văzut intrând acolo. Uite banii de aseară.
Avem patru pentru argintărie și șase pentru mașina de scris.
Shitsy Lipschitz n-a vrut să spună mai mult. Trebuie să găsim pe altcineva.
- Am venit să împărțim banii. - Mâine, împreună cu ceilalți.
- Am venit și să te iau. - Nu pot veni chiar acum.
Casele, magazinele... sunt pustii. Noi avem ce prăda. Tu te ocupi de asta.
Da.
Ce partener am! Distrează-te.
Cum vă merge, băieți?
- Cine-i ăsta? - Bugsy.
Aud că acum lucrați pe cont propriu, nu?
Aud că vă merge bine.
Nu mi-l prezinți pe prietenul tău?
Mă prezint și singur.
Scuză-mi mănușa.
Asta e din partea mea.
Lucrați pentru mine sau nu mai lucrați deloc.
Nu-mi plac șefii.
Era mai bine pentru tine dacă rămâneai în Bronx.
Era și pentru tine mai bine.
- Zilele astea o să-l omor! - Da?
Între timp, se pare că el ne-a omorât pe noi.
Deborah, deschide!
Deschide ușa!
- E gata marfa pentru Globe? - O încărcăm.
Ce naiba se întâmplă acolo?
- Azi au venit băieții în vizită. - Vor să lucreze pentru noi.
Vrem să facem ce făcea Bugsy. Vrem să-i luăm locul.
Ai priceput asta?
Capuano, suntem cea mai bună escortă pe care ai putea-o avea!
Escortați-vă posterioarele afară de aici!
Bine.
Să mergem, Noodles. Brevetăm invenția ta în altă parte.
Așteptați puțin.
Ce invenție?
- Transportați marfa pe râu, nu? - Da, uneori.
Și când sunteți prinși de Paza de Coastă trebuie să aruncați totul în apă.
Pierdeți întreaga încărcătură...
- Și? - Pentru 10% vă salvăm pierderile.
- Și ce aveți, un submarin? - Avem sare.
Ce aveți?
Sare. Eu și băieții suntem tipi cu imaginație.
Da. Avem nevoie de trei tone de sare pentru fiecare transport.
Ce naiba! Plecați de-aici, mergeți la școală unde vă e locul!
Și ce faceți cu atâta sare?
Avem sare pe tăițeii noștri. Arată-le.
Asta e plină cu sare.
Veniți încoace.
- Și? - Ai răbdare, Capuano.
Trebuie să așteptăm să se dizolve sarea.
E ceva în neregulă?
Uite!
Grozav!
- Ia uite! - E o nebunie!
Le văd! Ce v-am spus eu!
Am reușit!
Vino aici, Max.
Am reușit.
Max, nu!
Max!
Ce te-ai face fără mine?
De acum înainte înființăm fondurile comune ale grupului.
Ele aparțin tuturora și nimănui în particular.
Jurăm solemn să punem aici 50% din tot ce câștigăm.
Ne-am înțeles?
De acord.
Vreau să mai arunc o privire.
Pregătiți-vă de plecare.
Expresul pentru ... Poughkepsee...
... Albany... și Buffalo.
Toată lumea în vagoane.
Asta i-o dăm lui Moe Grasu'. Nu-i spunem la ce folosește.
Ne-o dă înapoi numai când suntem toți împreună. Ne-am înțeles?
Da.
Ne-am înțeles.
Vine Bugsy! Fugiți!
Noodles, am alunecat.
Nemernicule!
CEL MAI TÂNĂR DINTRE VOI VA CĂDEA UCIS DE SABIE
Vrei să intri?
Da.
Ești o rudă?
Un unchi.
E deschis.
Ridicat întru memoria lor eternă de către prietenul și fratele lor
David Aaronson "Noodles", 1967.
PLATA ÎN AVANS PENTRU CEEA CE URMEAZĂ SĂ FACI
Pot să vă ajut, domnule?
Limuzina vă așteaptă.
Maxie!
Ce mai faci, unchiule? Arăți bine.
Și tu arăți puțin mai bine.
Să mergem.
Să te scoatem de pe străzi.
- Ce limuzină! - Ce părere ai?
Acum suntem proprietarii companiei. E o acoperire bună.
O să te surprindă, dar ne aduce și beneficii.
Mama mi-a scris că te ocupi cu răpirile.
Apreciez tot ce-ai făcut pentru familia mea.
Lasă, erau banii tăi.
E totul scris negru pe alb în registrele companiei.
Voi sunteți compania. Tu, Patsy și Cockeye. Gropari și parteneri egali.
Ajunge cu astea!
Afacerile înainte de distracții. Avem o treabă urgentă. Aici.
Vino aici și privește!
Moarte instantanee. Ce tragedie!
- 26 de ani. - 26? Ce păcat!
Ce cadavru grozav. A murit din cauza unei supradoze.
Și sunt gata pentru următoarea!
Noodles, pompează-i niște viață în vine!
Sper că n-ai devenit între timp homo!
Se răsucește în mormânt. Se întâmplă de fiecare dată.
Nu te îngrijora, nu e homo.
- Mulțumesc. - Pentru puțin.
Mersi, noapte bună.
- Vrei să încerci și cu mine? - Nu, mersi, mi-a ajuns.
- Ai făcut tot ce se putea? - Ce crezi? Evident că da.
Așteaptă să vezi localul ăsta. Are cele mai bune...
Aici este.
- Unde mergem? - Într-un loc deschis permanent.
Ai grijă.
- Ce e asta? - Localul nostru.
Cel mai înfierbântat loc din oraș.
E cu adevărat localul lui Moe Grasu'?
Dă-mi vechitura aia! Ce părere ai?
E minunat. E grozav.
Dă-mi-le!
Noodles!
Patsy, ia uite cine a venit!
Vino aici, ticălosule...
Arăți grozav.
Ce mai faci?
- Ia uite ce mare te-ai făcut! - Eu?
Noodles, Doamne!
Numărul trei urmează...
Un toast!
- Mie mi se pare că arăți groaznic. - Ce vrei, abia am ieșit din închisoare.
- Noodles, servește-te! - Ia uite!
Scotch încălzit.
Da, un dolar ceașca.
- Un dolar ceașca? - Da.
- Și pe noi cât ne costă? - Pe noi?
10 cenți, cheltuieli de regie incluse.
Noodles, uite-l pe Moe Grasu'!
Arăți minunat.
Și tu parcă ai mai slăbit puțin.
Te gândești, probabil, că am scăpat de hemoroizi.
Nu poți să-l recunoști fără șorț.
Noroc!
Bine ai venit acasă!
Ce fel de maître ești tu?
Avem un nou venit, iar tu nici măcar nu-i arăți localul. Ce-i cu tine?
N-am știut. Noodles, îmi pare rău.
Sunteți un grup de trădători, știați? Să nu veniți voi să mă aduceți aici...
- El e trădătorul. Spune-i. - Ne-a spus că te eliberezi abia luni.
Data viitoare când mai iese din pușcărie, puteți să-l luați voi.
Doamne-apără!
Să vedem dacă ghicești cine sunt?
O șarlotă... cu puțin cam multă frișcă.
Peggy!
Mă vrei? Prețul meu a crescut. Acum lucrez într-un local select.
Și sunt plătită la kilogram!
Peggy a mea face toți banii, roșcata mea focoasă!
Nătângul!
Acum i-ai văzut pe vechii prieteni. Aș vrea să-i cunoști pe cei noi.
Ne vedem mai târziu.
Ai de gând să rămâi aici toată noaptea?
Cockeye a vrut să cânte cu orchestra, vorbesc serios.
- N-ai de gând să mă saluți? - Salut.
- Fratele tău e un prieten adevărat. - El e un romantic.
Ți-a spus Max că azi ies din închisoare?
Max? Nu.
Ți-ai amintit tu?
Nu eu, ci Moe. Întotdeauna Moe.
Vrei să spui că n-ai numărat zilele?
Sigur că da. 4344-4343.
Am pierdut șirul pe la trei mii.
- Nu am avut de ales. - Ba da. Și încă mai poți.
Oricum, ai venit aici să-mi urezi bun sosit, cel puțin?
Încă mai locuiesc aici.
Tocmai ieșeam, când Moe mi-a spus să rămân să te salut.
Sper că n-a fost nevoie ca Moe să te forțeze să rămâi.
Nu.
Bine ai venit, Noodles.
Dansezi?
În fiecare seară la Teatrul Palace.
Am făcut progrese de când dansam aici printre mături și vechituri.
Poți să vii să mă spionezi, dacă vrei. Dacă ai timp.
În fiecare seară.
Noodles!
Du-te! Te cheamă mămica.
Mă bucur să te văd din nou.
E plăcerea mea.
- Ai adus vinul? - Roșu meridional. Cel mai bun.
Ce mai faci?
Iată-vă!
Cei patru cavaleri ai Apocalipsului!
Ai văzut filmul ăsta, Joe? E un film bun.
- Ce mai faci, Max? - Mă bucur să te văd.
- El trebuie să fie amicul tău, Noodles. - Salută-l pe dl McNaulty.
Bună, Noodles, ce mai faci?
Mă bucur să te întâlnesc. Și nu e cazul să-mi spui dl McNaulty.
Îmi place ca prietenii și oamenii pe care îi respect să-mi spună Frankie.
Vino, ia loc. Aduceți niște scaune și pahare.
Ia loc și relaxează-te. Acum ești acasă.
El e prietenul meu drag, Joe.
A venit tocmai din Detroit să mă roage să-l ajut.
Și chiar vreau s-o fac.
Nu trebuie să-ți mai spun cine e Joe și cât de departe a ajuns.
Și cât de departe va ajunge.
Nu e doar prietenul meu drag, e fratele meu.
Adevărul e că nici măcar un evreu nu înghite chestiile astea.
Vreau să spun că muștarul nu servește la nimic.
Tipii ăștia sunt cu tine?
Ți-am spus că băieții sunt cu mine.
Poți avea încredere în ei. Ești în mâini foarte bune.
Spune-le exact ce vrei să facă.
Mă interesează niște diamante din Detroit. O joacă de copil.
Atunci de ce discuți cu noi?
Dacă e joacă de copil, de ce nu-i pui pe copiii din Detroit s-o facă?
Scuze, Noodles.
Vrea să spună că e vorba de ceva foarte simplu.
Doar că are nevoie de tipi din afară să se ocupe de afacere.
Tocmai a aflat că diamantele vor fi duse în Olanda, în câteva zile.
E o mișcare neașteptată.
Înțelegi?
Joe.
Spune-le băieților povestea cu tipa care s-a asigurat. Cum sună?
S-a asigurat?
Spune-le băieților cum ai aflat de întreaga afacere.
- Nu. - Spune-le povestea, hai!
Asigurarea tipei. Despre ce e vorba? Povestește-le!
Viața e ciudată, asta e. E o porcărie, nu-i mare lucru.
Am avut un agent de asigurări, un puști evreu pe nume David.
De obicei, mă chema când încheia o poliță de asigurare.
La fiecare poliță de asigurare pentru câini, case, neveste, vieți... orice.
Stăteam într-o seară la băut cu băieții, iar el apare cu nevastă-sa.
O brunetă drăguță, cu un posterior simpatic, care lucra la un bijutier.
Tipul se ocupă încă de contrabandă.
Le fac băieților cu ochiul
și le spun că încă nu s-a încheiat cea mai serioasă asigurare.
El mă întreabă: "Care anume, Joe?" Asigurarea de potență.
Îmi faci o asigurare că, atunci când nu mai merge, primesc o sumă.
Semnez chiar acum un cec.
Se gândește și spune: "Nu știu dacă există reglementări pentru așa ceva.
Dar putem face o asigurare, dacă ne garantezi că acum ești sănătos".
Îi răspund că dacă o lasă pe tipă cu mine, se poate verifica.
Când se va întoarce, va ști sigur dacă sunt în stare bună.
Nenorocitul o lasă, iar eu mă culc cu ea.
Mai mult decât atât, îi mai și place și-mi spune tot.
Îmi spune când șeful ei trimite pietrele în Olanda și unde le ține în seif.
Nici nu-mi puteam dori mai mult.
Și nici n-am mai plătit rata la polița cea nouă. Asigurare de potență.
Viața e cum nu se poate mai amuzantă.
Să vă purtați frumos cu fata.
Doamne!
Deschide-o!
Cine a intrat?
Ai vrut tu neapărat să faci pe eroul, nu?
- Deschide! - Nu.
Deschide!
Să nu-i faceți rău!
- Scoateți târfa asta de aici! - Animalule! Ticălosule!
- Hai odată! - Ce vrei să spui?
- Hai, lovește-mă! - Ce ai, ești nebună?
Hai, îndreaptă-te și mergi normal.
Fă să pară totul adevărat!
- Încetează! - Sunt în ordine, lasă-mă!
Încetează odată!
Lovește-mă!
Ea vrea s-o pocnești. Trage-i una în gură!
Am spus să mă lovești! Lovește!
Îți dau ceea ce ceri!
- Animalule! - Închide-i gura!
Nu!
Ticăloși împuțiți!
Nemernicilor!
Încearcă compartimentul secret.
Bravo!
Mulțumesc.
O mulțime de bile de pită!
Mai bine împachetează-le.
Noi mergem. Vii și tu?
Vin.
- Bună dimineața. - Ai adus pietrele?
Plătește-l.
- Vreo problemă? - Niciuna. O joacă de copil.
Ești în ordine?
- Cum de nu mi-ați spus și mie? - Ai fi putut să-ți schimbi părerea.
Mă înțelesesem deja cu Frankie să scăpăm de Joe.
Cu un om ca Frankie nu te poți răzgândi odată ce ai spus o vorbă.
Nu puteam să risc ca tu să fii de altă părere. Înțelegi?
Ai dreptate, n-aș fi fost de acord.
Frankie McNaulty e cât se poate de mare. Are combinația la degetul mic.
Dacă nu avem grijă, ne va avea și pe noi la degetul mic.
Singur nu ajungi nicăieri.
Parcă tu spuneai că nu-ți plac șefii. Părea o idee bună și încă e.
Să ne gândim puțin, Noodles.
Ne vor propune să lucrăm cu ei. Avem multe de câștigat.
Azi ne-au cerut să scăpăm de Joe. Mâine îmi vor cere mie să scap de tine.
Ești de acord cu asta? Mie nu mi se pare în ordine.
Bine, s-o lăsăm baltă.
Vrei să înotăm?
Da, să înotăm puțin.
Bine, dar ce faci?
Noodles, nu-ți bate joc...
Ce faci?
Ai înnebunit?!
La naiba!
Procurorul James Lister a fost ucis de explozia mașinii
care aparținea lui Christopher Bailey, ministrul comerțului,
când părăsea proprietatea acestuia.
Dl Lister, care a murit instantaneu în timpul exploziei,
era programat să depună mărturie în fața Senatului, la Washington.
O comisie a Senatului investighează așa-numitul "Scandal Bailey".
O echipă specială de detectivi a fost numită să se ocupe de acest caz.
Ministrul Bailey nu a făcut nicio declarație până în prezent.
Îi cunoșteai pe tipii ăștia?
... la birourile consilierului său juridic, Irving Gold...
în speranța că ne va da o declarație.
Dle Gold, sunteți conștient că procurorul Lister e al doilea martor
care are un sfârșit violent. Primul a fost Thomas Finney,
ministrul adjunct al comerțului, care a căzut acum o lună de la etajul 15.
Credeți că există vreo legătură între aceste două morți?
Ia banii și fugi, Noodles. Ce te mai ține aici?
FBI-ul cercetează cazul. Întrebați-i pe ei.
Singurul martor în viață e omul care a dat numele întregii afaceri,
ministrul Christopher Bailey.
Ciudat.
Și ce părere a avut ministrul despre toate astea?
Ministrul nu-și face niciun fel de griji.
Dacă nu-și face griji, atunci de ce s-a retras în Long Island?
Nu s-a retras, ci își pregătește răspunsurile la întrebările comisiei.
Le-aș numi mai mult acuzări decât întrebări.
- Ministrul nu-și face probleme. - Dar publicul își face.
Mai ales în privința mitei, a mafiei internaționale,
a afacerilor ilegale cu fondurile sindicatului transporturilor.
Ne puteți spune ceva despre asta?
Domnilor, neg toate aceste zvonuri și afirmații nedovedite,
îndreptate împotriva organizației mele.
Mâinile noastre au fost și vor rămâne curate.
Întreaga mea viață am luptat să păstrez curată mișcarea sindicală.
Pe el îl cunosc.
... niște speculații forțate,
elemente criminale sau politicieni corupți.
Dacă a fost comisă vreo greșeală...
Ne servește aceleași porcării.
Dacă există vreo vină în această situație, se află în altă parte.
Ce sunt chestiile astea pe care le citesc despre tine în ziare?
Cuvinte... de la un șef de sindicat?
Deci nu veți veni să opriți muncitorii sau mișcarea socială.
Ascultă-mă, socialist împuțit.
Noi nu dăm doi bani pe muncitorii voștri și mișcările lor socialiste.
Noi vrem doar ca voi să părăsiți uzina, iar furnalele să funcționeze iar.
Asta e ultima ofertă pe care v-o facem. Semnați sau nu?
Spune șefilor tăi că se pot șterge cu ea la fund.
Completeaz-o!
Asta e ultima mea...
Stați așa, băieți! Nu trageți!
Sunt eu, Crowning.
- Crowning. - Da. Ajunge, băieți.
Ce ajunge? Aproape l-am adus pe băiat unde doream.
Și l-am adus și pe șef unde am vrut.
Ușurel.
Puneți armele jos.
Aruncați armele, băieți.
Facem schimb de prizonieri.
Ar fi un schimb avantajos...
Băiatul de la sindicat e aici.
Ia te uită, cine-i aici!
Groparii lui Moe Grasu'.
Ce-ți mai face cancerul din intestine, Chicken Joe?
Dezleagă-l!
Nu primesc ordine de la tine.
Noi nu te rugăm, Joe, ci îți spunem. Hai, dezleagă-l.
Dezleagă-l!
Cine ești? Cine te plătește?
Cred că asta o să te cam enerveze, Mac.
Dar cred că e vorba de murdarii tăi amici politicieni.
Da? Du-te la ei și spune-le că n-avem nevoie de tine.
Lupta noastră n-are legătură cu alcoolul, prostituția și drogurile.
Obișnuiește-te cu ideea, amice. Țara asta se dezvoltă continuu.
Anumite boli e bine să le ai când ești tânăr.
Voi nu sunteți cazuri ușoare de pojar, sunteți ciuma.
Iar ticăloșii ca el sunt imuni. Asta-i diferența între noi și ei.
Diferența e că ei vor câștiga întotdeauna, iar voi o veți încurca.
Mai devreme decât crezi.
Șeful Diello și-a adus polițiștii în uzină, spre surprinderea tuturor.
A presei, a sindicatelor și în special a greviștilor.
Ce dorești, iubito, o declarație de război? Operațiunea noastră e pașnică.
Asta nu a fost o încălcare a legilor sindicatului, drepturilor greviștilor.
Eu sunt șeful poliției, nu șeful statului.
Au fost violențe ale greviștilor care să justifice acțiunea voastră?
Motto-ul mea este: "Prevenire și nu represiune".
Dar i-ați lăsat înăuntru pe spărgătorii ăștia de grevă.
Tânără doamnă, mai bine i-ai numi muncitori fără loc de muncă.
Cu permisiunea dv., voi duce florile doamnei mele, până nu se veștejesc.
Poate ați auzit. Sunt tatăl unui băiețel.
Am auzit că e cel mai tânăr deținător de acțiuni în uzina asta.
Ce insinuați?
Conducerea și-a exprimat mulțumirile cu un cadou pentru nou-născut.
Știi, calomnia e un delict grav. Mai ales din partea unui reporter.
Vrei să afli cât de grav e?
Având în vedere că e primul meu băiat după patru fete, declar amnistie.
Ai grijă cum te porți!
Pornește!
Mulțumesc.
- Se hrănește? - Cât cinci.
Cât cinci? De ce nu!
Poți hrăni o armată cu fabricile astea de lapte!
Am putea deschide o lăptărie.
Cine te iubește pe tine?
Eu te iubesc.
Și pe tine.
Și pe tine te iubesc.
Rosie, nu trebuie să-l hrănești la ora șase?
Intră.
- Iată-ți băiatul! - Fiul meu.
E fiul meu.
Băiatul meu.
Doamne, ce repede se schimbă.
Seamănă cu bătrânul meu. Are aceiași ochi și aceeași mândrie.
- I-ai văzut ciucurașul? - Vincent!
- Ce e? - Te aud fetele!
Fetelor!
Mai devreme sau mai târziu va trebui să învățați
că el va fi, după mine, șeful în casă.
E un bărbat adevărat, ca și tatăl lui.
- Lăsați-mă pe mine. - Nu, fac eu asta.
Lasă-l pe tăticul să te schimbe! Ai să vezi că totul e grozav apoi.
Ce naiba înseamnă asta?!
Ce e asta?
- Uite, ce e? - E numărul corect!
E numărul corect?
Îți frâng gâtul nenorocit!
Dacă nu-mi găsești fiul, dau foc la toată clădirea asta blestemată!
Da. Ai de gând să taci?
Stai, nu vorbeam cu tine.
Cine e? Cu cine vorbesc?
De unde suni? Fiul meu unde e?
Unde-ai vrea să fie? E în maternitate. N-a ieșit niciodată de acolo.
Doar că a devenit agitat și a dorit să-și schimbe pătuțul.
Și ceilalți copii au vrut același lucru.
30-40 de copilași au sărit dintr-un pătuț în altul, au schimbat etichetele.
Acum aveam dificultăți reale.
Ce vrei? Ce naiba... Îl vreau pe băiatul meu!
Noi am fost acolo să ne asigurăm că lucrurile nu scapă de sub control.
Dacă dorești, putem aranja lucrurile așa cum au fost.
Dar tu trebuie să cazi la înțelegere cu noi.
Ce-ți pasă cine câștigă din greva asta?
Ce-ai făcut?
Întâi ai lăsat înăuntru spărgătorii de grevă, apoi ai adus polițiștii.
- Asta ai făcut! - Eu sunt polițist.
Taci naibii să-ți spun ce ai de făcut! Ascultă-mă cu atenție!
Ai să-ți iei polițiștii înapoi și ai să lași greviștii să rezolve cu șefii lor.
Îmi vreau băiatul înapoi chiar acum!
Faci ce trebuie și-ți spunem noul număr al băiatului.
Nu faci ce ți-am spus, îți cauți singur băiatul. Noroc!
Deci, ce alegi?
- Bine. Îmi chem oamenii astăzi. - Bun băiat!
Știi, Aiello, pentru un ticălos socialist, nu ești chiar așa de prost.
Bine, rămânem în legătură.
Nu te îngrijora, te căutăm noi. Pa.
- Deci? - Va face ce trebuie.
În cinstea purtătorului nostru de cuvânt!
Da. Mozzel...
- Fagala! - Noodles!
Unde-i lista cu schimbările bebelușilor?
- Lista? - Da.
- N-o găsesc. - Ce?
- N-o găsesc. - Ce-ai făcut cu ea?
Noodles, cred că am aruncat-o odată cu halatul de la spital.
Stai o clipă, ascultă! Așteaptă, Noodles!
Îmi amintesc. Numerele băieților erau cu soț și ale fetelor fără soț.
- E foarte simplu. - Ești tare inteligent...
Să-i spunem un număr cu soț. Să zicem opt.
Opt.
Da, e un număr bun.
Stai așa, dar ce facem cu ceilalți copilași?
Suntem mai grozavi decât destinul.
Unora le oferim o viață ușoară, altora le-o dăm peste bot.
Bine, băieți, să încheiem socotelile. E sâmbătă.
Încheiem-descheiem, Peggy. O să mă apuc de comerț.
Ești o moară stricată!
Știi ceva? Aș fi preferat să fi fost și eu schimbat la naștere.
Ce te face să crezi că n-ai fost?
Nu-mi vine să cred. Băieți, veniți încoace!
Ia uitați-vă cine-i acolo!
- Ești mulțumită, Peg? - Da, bine, Max.
- Despre ce e vorba? - Acolo.
Ce?!
La naiba! Noodles, vino aici.
Uite, blonda de lângă pian.
- N-o cunosc, cine e? - Cine e?
Tu ai fost aproape logodit cu această damă.
Mă dă gata. Îmi place.
Dama periculoasă din Detroit? Nu e ea. Arată cu totul altfel.
Peggy, o știi pe blonda platinată de acolo, de lângă masă? O vezi?
Cheam-o puțin înăuntru, te rog!
Carol.
Spune-i că o așteaptă niște vechi prieteni.
Noodles, vino aici.
- Cineva dorește să te vadă. - Cine?
Îi știi pe tipii ăștia?
Nu, nu cred.
Nu. Mi-aș fi amintit niște băieți așa arătoși.
Cum aș fi putut să uit!
Dar numai pe unul dintre voi am ajuns să-l cunosc personal.
Care anume? Să vedem cât de bună e memoria ta.
Tu.
Nu. El a fost.
De atâta timp stăm împreună, că am început să semănăm.
Cred că da.
Fermecător.
Îmi poți spune Carol.
Noi deja ne-am cunoscut.
- Îmi face plăcere. - Plăcerea e de partea mea.
Deci ai plecat din Detroit?
Nu. Ea împreună cu soțul ei vin aici în weekend-uri.
Da, e mai grozav pe malul mării.
Se ocupă de vreo zece tipi, în timp ce bărbățelul ei privește prin vizor.
Depășește orice film!
Mă întreb ce gândește nenorocitul în colțișorul său confortabil?
Se întreabă probabil unde i-a dispărut nevasta cea focoasă.
De ce nu încearcă în trei?
Nu vezi că are alt program în seara asta?
Adu-o și pe ea. Putem încerca în patru.
Nu sunt genul.
Oricum, mi-e teamă că dacă îți trag una, s-ar putea să-ți placă.
Noapte bună. Ne vedem mai târziu.
- Aștepți de mult? - Toată viața te-am așteptat.
Ai spus că vrei un loc lângă ocean. Așa că l-am redeschis.
Era închis sezonul ăsta. Toate mesele sunt de două persoane.
Alege-o pe care dorești.
Asta îmi place.
Ia loc.
Boeuf a la mode?
Eu vreau sparanghel cu sos de vinegretă, apoi un Chateaubriand.
- Cartofi prăjiți? - Desigur.
- Ce serviți la desert? - Hotărăște mai târziu.
- Domnul? - La fel.
Ce vin serviți?
Alegi tu. Eu beau doar apă.
Alegi tu.
Mulțumesc.
Stați pe aproape.
Unde ai învățat toate felurile astea franțuzești? Ai un profesor?
Vrei să spui că mă întreține un tip care mă învață să mă port?
Citesc cărți. Vreau să știu totul. E absurd să-ți faci planuri?
Nu e absurd. Dar eu sunt inclus în vreunul din aceste planuri?
Noodles, tu ești singurul om pe care...
Pe care ce? Continuă.
La care am ținut vreodată.
Dar tu m-ai încuia și ai arunca cheia, nu?
Da, cred că da.
Și probabil nici nu m-ar deranja.
Și?
Trebuie să ajung unde mi-am propus.
- Și anume unde? - În vârf.
Vorbești ca și Max. Semănați foarte mult, de asta vă urâți atât.
Vrei să plec?
Nu, nu doresc asta.
- Dansezi? - Mă rogi?
- Te rog. - Dansez.
Și trebuie să ai grijă să nu înnebunești. Trebuie să fii conștientă de realitate.
Știi, anii care au trecut au zburat așa repede pentru că n-am făcut nimic.
Doar două lucruri nu le-am putut uita. Unul din ele este Dominic.
Felul în care a spus: "Am alunecat", chiar înainte de a muri.
Și al doilea lucru ai fost tu.
Îți amintești cum îmi citeai "Cântarea Cântărilor"?
"Ce frumoase sunt picioarele tale în sandale, fată de prinț."
Citeam Biblia în fiecare seară.
În fiecare noapte mă gândeam la tine.
"Buricul tău e ca un bol rotunjit căruia nu-i lipsește vinul."
Pântecul tău e ca o grămadă de grâu înconjurată de crini.
Sânii tăi sunt ca niște ciorchini de struguri.
"Respirația ta are aroma merelor."
Nimeni nu te va iubi vreodată așa cum te iubesc eu.
Uneori nu mai puteam suporta.
Atunci mă gândeam la tine, îmi spuneam că trăiești, afară undeva.
Că exiști. Asta mă ajută să depășesc momentele grele.
Știi ce important era asta pentru mine?
Noodles, mâine plec la Hollywood.
Am vrut să te văd în seara asta ca să-ți spun.
Nu!
Te rog, nu!
- Deborah! - Pleacă de aici!
Mă întorc imediat.
Du-o acasă.
Ia te uită cine s-a întors.
Ce e asta?
E un tron.
Un dar făcut unui Papă. M-a costat 800 de dolari.
E din secolul al XVII-lea.
Și ce faci cu el?
Stau în el.
- Aveți cafea pe aici? - Da.
Mulțumesc.
În timp ce tu erai în vacanță, noi am muncit din greu.
Sindicatul a plătit.
- Asta e partea ta. - Da.
Până și javra asta.
Știi, și Jimmy "Mâini curate" ne respectă.
Eu am vărsat puțin sânge pentru cauză.
Uite, scrie tot în ziare.
Celor de la "Telegraf" nu le-a plăcut.
Au scris "Lumea interlopă se alătură greviștilor într-o crudă acțiune".
Altora le-a plăcut. "Scopul scuză mijloacele în întâlnirea decisivă".
Și au scris și despre afacerea din Atlantic City.
Ziariștii nu știu niciodată exact ce vor.
- Puteați să mă căutați. - Te-am căutat.
Cockeye te-a găsit în localul lui Chink. Erai așa drogat că nu l-ai recunoscut.
Acolo erai. M-ai strigat "Deborah"!
Du-te naibii. Vezi-ți de treabă!
Noi lucrăm împreună, iar târfele nu ne stau în cale și tu știi asta.
- Chiar așa? - Da.
Atunci ea ce caută aici?
Azi nu e sâmbătă. Trebuia să fie în Detroit culcându-se cu tipii ei.
Uite că acum e aici, culcându-se cu Max.
Și cu soțul ei uitându-se prin gaura cheii?
Nu, l-am părăsit.
Tu trăiești cu ea și o aduci aici. Mie îmi spui să nu mă amestec cu târfe.
Uiți un lucru: că eu nu dau doi bani pe ea.
- Max! - Taci!
Maxie, unde ai de gând să-ți petreci luna de miere?
- Maxie! - Taci naibii din gură!
Taci din gură!
Vrei să scap de ea?
Vrei s-o arunc afară?
Ieși naibii afară de aici!
Și ziceți că nu știu să mă descurc cu femeile!
- Da. - Max?
Nu, sunt Noodles.
Ascultă, astăzi vom avea nevoie de voi, băieți.
Voi ține un discurs mai dur și cred că...
Nu te opri!
Nici nu știi cât de mult apreciem...
Poftim, o mică primă.
Trebuie să încheiem afacerea. Vă anunț eu.
Bravo!
Năruit de o suflare de Cordon Rouge.
Ce vor spune Crowning și șefii lui după asta?
Ascultă, Jim. Atunci n-o să le mai fie teamă de tine, nu?
Încă nu le e frică de mine. Voi i-ați speriat, băieți.
Voi nu i-ați vrut pe tipii ăștia.
Ce noroc pe voi că aveți șefi ca mine care au grijă de sindicat.
Greva s-a aranjat: am câștigat. Asta contează. Așa-i, Jim?
A fost greu pentru Jim că n-a fost acolo să semneze contractul, nu?
Nu.
E grozav că voi ați realizat într-o noapte mai mult ca mine în doi ani.
Las-o baltă.
Celui mai proaspăt sosit în sindicatele americane! Jimmy Conway.
Așa mai zic!
Doamne ajută!
Bea-o chiar acum.
Sunteți nebuni să-i dați lui să bea!
Îl operăm într-un minut!
Ce e graba asta! Mi-au spus deja că voi fi șchiop toată viața!
Nu-ți face griji, Jimmy, cu un singur picior poți face pași de uriaș.
Da? Și întotdeauna voi fi cu un pas în spatele tău, așa-i Sharkey?
Ai grijă să-ți opereze piciorul care trebuie!
Noroc, Jim!
Băieți, aveți ca prieten un adevărat martir. Folosiți-vă de asta!
Și ce naiba vom face cu un martir?
Timpurile se schimbă. Prohibiția n-o să mai dureze mult.
Mulți vor rămâne fără lucru.
Continuă, Sharkey. Ne interesează.
V-ați gândit vreodată să vă lansați în afaceri?
Cu toate camioanele pe care le folosesc la transportul alcoolului...
În curând le vor vinde pe nimic.
E vorba de sute de vehicule. Controlate de o organizație națională
și susținute de un sindicat puternic, condus de Jimmy Conway.
Orice ia-ți cere, el nu vă poate refuza.
Cred că glumești, Sharkey.
Jimmy "Mâini curate" va face afaceri cu noi?
Nu vor mai fi curate mult timp. Va trebui să cedeze multora...
Totul la timpul său.
- Nu ne interesează. - Ce ai pățit, care-i problema?
Avem o mulțime de bani strânși. De ce nu i-am investi?
Am pune partidul să vă susțină. Am prieteni în funcții importante.
Nu mă interesează prietenii tăi. N-am încredere în politicieni.
Asta e din cauză că încă gândești ca un terchea-berchea de pe stradă.
Dacă te ascultam pe tine, acum încă jefuiam bețivi...
- Ce-ai pățit, ești falit? - Nu-mi încerca răbdarea.
- Ești falit? - Aici e vorba de bani adevărați.
Ăștia înseamnă pentru mine bani adevărați. Sunt o mulțime.
Vrei să-ți dau și ție?
O să porți cu tine toată viața duhoarea străzilor.
Îmi place duhoarea străzilor. Mă face să mă simt bine.
Îmi place mirosul ei. Îmi umple plămânii.
Cari cu tine un balast inutil, Maxie.
Într-una din zile va trebui să scapi de el.
Maxie, anunță-mă când te hotărăști să scapi de mine.
Între timp fac o vacanță în Florida. Îmi plac plajele.
Ascultă, m-am gândit...
să merg și eu pe plajă.
- Vrei să înotăm? - Da, să mergem.
Maxie!
- Câți bani avem puși deoparte? - De ce?
Pentru că am rămas fără muncă.
- Cam un milion de dolari. - Da? Unde i-ai pus?
În chiloți.
I-aș fi găsit eu acolo!
Trebuie să ne reorganizăm. Am câteva idei bune.
Și eu am.
Dacă aș avea un milion de dolari, aș lua-o mai ușor.
Noi o vom lua mai ușor când vom avea 20.
50.
De unde o să-i iei?
De-aici!
Ce e asta?
E un vis.
Un vis pe care l-am avut toată viața.
Sunt sigur, Noodles, că noi doi împreună îl putem realiza.
Despre ce e vorba?
Banca Rezervelor Federale.
E cel mai mare pas pe care îl putem face.
Ești complet nebun.
Să nu-mi spui asta niciodată. Niciodată să nu-mi mai spui asta!
Ce șanse sunt ca un lucru așa nebunesc să reușească?
Nu mă întreba pe mine, ci pe Max.
Știi la fel de bine ca mine că ăsta înseamnă sinucidere curată.
Spune-i lui, nu mie. Ai metodele tale.
Am încercat. Nici nu mai vrea să se culce cu mine.
Se gândește numai la afacerea asta... Gaze lacrimogene, ostateci...
O s-o facă, cu sau fără tine.
Noodles, noi niciodată nu ne-am plăcut.
Ne-am suportat de dragul lui Max.
Hai să ne alăturăm acum și să încercăm să-l ajutăm.
După asta, putem continua să fim dușmani.
Dacă ați fi făcut cu toții pușcărie, nu vă mai venea ideea cu banca.
Eu am preluat ideea de la amicul tău, Max.
Ce vrei să spui?
El râde de tine, se amuză.
Zice că Eve te-a prins în laț.
De fiecare dată când treci prin locul ăsta, își uzi pantalonii.
Ai face orice să fiți arestați ca să nu mai trebuiască să faceți nimic.
Atunci fă-o! Bagă-l la închisoare. Nu pentru mult timp.
Doar atât cât să-i dispară ideea asta.
Dacă nu suporți să stai departe de el, intră și tu la închisoare.
E mai bine decât să muriți.
Știi ce să faci.
Dacă nu, o fac eu.
Iași afară! la un taxi. Sunt ocupată. Ieși!
Noodles, hotărăște-te repede!
Ce s-a întâmplat? Nu te distrezi?
De ce ieși în seara asta? De ce te mai preocupi, prohibiția s-a sfârșit.
Toată lumea vinde acum. Avem niște amici care vor să scape de băutură.
Ne-am gândit că am putea-o cumpăra.
Am să lipsesc o vreme.
Te aștept la hotel. Îmi place când vii acasă târziu și mă trezești.
În noaptea asta nu vin acasă.
S-ar putea nici mâine să nu vin.
Credeam că afacerile astea nu-ți iau decât câteva ore.
Doamnelor și domnilor, beau în cinstea desființării cârciumii lui Moe!
Cine naiba mai vine să bea aici, acum când va fi legal?
Hai, Moe, aranjează totul.
Aveți ochii încețoșați.
Să bem în cinstea ultimului nostru transport.
E vorba de ceva mai mult decât băutură.
Sunt zece ani din viața noastră. Zece ani care au meritat să fie trăiți.
Noodles!
Noroc.
Cât timp va trebui să aștepți?
Cam un an și jumătate. Șase luni reducere pentru bună purtare.
- Ce ai de gând să faci? - Nu mă întreba.
Poliția, vă rog.
Secția cinci. Sergentul Halloran.
Cine e la telefon? Cu ce vă pot fi de folos?
Vă pot vinde un pont.
- Cine e? - Sunt Max. Deschide ușa.
- Ce e? Ți-e rău? - Nu, mi-e bine.
Nu prea arăți așa.
- Mai bine rămâi acasă astă-seară! - De ce?
Te-am urmărit tot timpul. Ai băut enorm.
Încerci să-ți faci curaj?
Aducem doar un transport de băutură.
Ai ajuns să-ți fie frică s-o faci.
Mai bine rămâi acasă... cu Eve.
Maxie, oriunde mergi tu, merg și eu. Nu uita.
Poate că Sharkey a avut dreptate. Ar trebui poate să scap de tine.
- Ești complet nebun! - Nu spune asta niciodată!
Nu spune asta!
Max și-a bătut joc de noi. A vrut să moară.
Ai știut că tatăl lui a murit într-un ospiciu?
Max n-a vrut s-o sfârșească la fel.
Așa că ne-a băgat în cap ideea să anunțăm poliția.
Atunci când ne-a întins cursa, Max a început să tragă, ca să fie ucis.
Carol, ce e aici?
Seara deschiderii.
Asta a fost acum zece ani.
Cine e asta?
Ocrotitoarea balului.
Și actriță.
O cunoști?
Nu.
Bună, Deborah.
N-ai de gând să spui nimic?
Ce-ar trebui să spună cineva după mai mult de 30 de ani?
Să zicem: "Ce mai faci, arăți bine."
Sau: "Speram să nu te mai văd niciodată".
Nu am crezut că te voi mai vedea. Asta e diferența.
Cel puțin m-ai recunoscut. Tot e ceva.
Actrițele au o memorie bună.
Vrei să bei ceva?
Eu m-am servit.
- Margo! - Da, domnișoară?
- Asta-i tot, poți pleca. - Bine, domnișoară.
Ți-a spus domnișoară! Nu te-ai măritat niciodată?
Nu.
Locuiești singură?
Nu.
- Unde ai fost? - Am fost plecat din oraș.
- Te-ai întors de mult? - De vreo două zile.
Rămâi?
Depinde.
De ce ai vrut să mă vezi?
Din două motive.
Întâi am vrut să văd dacă a fost bine că m-ai refuzat și ai devenit actriță.
Și?
Ai ales bine. Ești minunată.
"Anii nu ofilesc". Parcă piesa ar fi fost scrisă pentru tine.
Care era celălalt motiv?
Voiam să hotărăsc dacă ar trebui să merg mâine seară la o petrecere.
Petrecere?
Da, în Long Island. La ministrul Bailey.
- Îl cunoști pe ministrul Bailey? - Nu.
Dar oricum am fost invitat.
Dacă nu vă cunoașteți, de ce ai fost invitat?
Nu știu. M-am gândit că poate tu știi de ce.
Eu? De ce eu?
Pentru că tu îl cunoști.
- Cine e? - Eu sunt, David. Am venit să te iau.
Nu, David.
- Pot să intru? - Nu.
Așteaptă afară, David, te chem eu.
Bine, aștept aici.
- Ce vrea de la mine ministrul Bailey? - Ai venit aici să mă întrebi asta?
De ce mi-a trimis invitația?
Nu știu. De ce ar trebui să am eu habar de invitațiile tale?
Nu știu nimic. Ce vrei de la mine? De ce ai venit aici?
Acum ești o actriță proastă.
Cine e ministrul Bailey?
Jerry Bailey e un om de afaceri bogat.
A fost un imigrant sărac care a făcut avere în San Francisco și Los Angeles.
- A trăit acolo 30 de ani. - Știu toate astea.
Scrie în ziare. Ce altceva mai e de știut?
S-a căsătorit cu o femeie bogată.
Au avut un copil. Ea a murit la naștere.
Acum câțiva ani a intrat în politică și s-a mutat aici.
Astea sunt lucruri trecute. Eu vorbesc despre momentul actual.
Chiar acum are necazuri.
De ce nu-mi spui că ai trăit cu el până acum? Că ești iubita lui?
Anii mă pot ofili, Noodles.
Amândoi îmbătrânim.
Nu ne-au mai rămas decât amintirile.
Dacă mergi sâmbătă la petrecere, n-o să le mai ai.
Rupe invitația.
Ai aici o ieșire de serviciu.
Ieși și continuă să mergi.
Nu te întoarce.
Te rog, Noodles. Te implor.
Ți-e frică să nu mă transform într-o stană de sare?
Dacă ieși pe ușa aceea, da.
El e băiatul ministrului Bailey. Îl cheamă David. Ca pe tine.
Vă rog, intrați.
Ce aștepți?
Nu înțeleg, dle Bailey.
Ia loc, Noodles.
Fă-te comod.
Mă bucur că ai acceptat invitația mea.
Am fost curios.
N-am văzut niciodată atâția oameni importanți în același loc.
Da. De obicei șobolanii părăsesc corabia care se scufundă.
În cazul meu, ar fi mai bine să se adune la bord.
Am citit în ziare despre necazurile tale.
Un om în poziția ta, cu puterea și privilegiile tale,
trebuie să-și asume anumite responsabilități.
Și anumite riscuri.
De ce mi-ai cerut să vin aici, dle Bailey?
Invitația asta nu înseamnă nimic și știi asta.
Tot ce contează sunt banii și contractul din servietă.
Banii și contractul.
Nu era specificat la cine se referea contractul.
Nu ți-ai dat seama până acum?
Tu, dle Bailey?
Nu am ținut de mulți ani o armă în mână.
Ochii mei nu mă mai pot ajuta, chiar cu ochelari. Mâinile îmi tremură.
- Și n-aș dori să ratez, dle Bailey. - Lasă prostiile, Noodles.
Sunt un om mort. Cel puțin, oferă-mi șansa să mă revanșez față de tine.
N-am să trec de comisia de investigare.
Le e frică de moarte să nu-i implic și pe ei. Trebuie să scape de mine.
Azi e o zi potrivită.
Fă-o, Noodles! Ești singurul de la care o accept.
Vezi, am aflat unde erai. Te-am adus înapoi ca să faci asta.
Ca să egalăm scorul dintre noi.
Poți să ieși pe acolo.
Vei ajunge direct în stradă.
N-o să te mai vadă nimeni.
Nu știu despre ce vorbești, dle Bailey. Nu-mi datorezi nimic.
Aveai lacrimi în ochi și n-ai observat că nu eu zăceam atunci pe stradă.
Era altcineva.
Erai prea șocat să realizezi că și polițiștii au pățit-o.
A fost o acțiune a sindicatului.
Ești nebun.
Mi-ai mai spus asta odată, de mult.
Dar mintea mea n-a fost niciodată mai clară ca atunci.
Ți-am furat întreaga viață. Am trăit în locul tău.
Ți-am luat totul.
Ți-am luat banii.
Ți-am luat femeia.
Ți-am lăsat 35 de ani de durere și conștiința că m-ai ucis.
De ce nu tragi?
E adevărat că am omorât oameni, dle Bailey.
Uneori ca să mă apăr. Alteori pentru bani.
Mulți oameni apelau la noi.
Parteneri de afaceri, rivali, amanți.
Uneori acceptam, alteori nu.
Propunerea ta n-am acceptat-o niciodată, dle Bailey.
Ăsta e felul în care vrei să te răzbuni?
E doar felul în care văd lucrurile.
E ora 10:25.
Și nu mai am nimic de pierdut.
Când ai fost trădat de un prieten, te răzbuni.
Fă-o!
Dle ministru, am și eu povestea mea.
Mai simplă decât a ta.
Acum mai mulți ani am avut un prieten.
L-am turnat la poliție ca să-i salvez viața.
A fost omorât. Așa a vrut el.
A fost o mare prietenie.
S-a sfârșit prost și pentru el și pentru mine.
Noapte bună, dle Bailey.
Sper ca investigația să se termine cu bine.
Ar fi păcat să se piardă o viață de muncă.